FARLIG YRKE
- Allerede 11 dager. - Hurra.
FREDAG
Det er nå politimannen ringer på og venter på å bli invitert inn, hva?
Ålreit, Barney.
Hva fanden er dette?
Ta det rolig, Benesch.
Et helsikes tidspunkt for en visitt, Dan.
Nå må du ikke klage, Barney.
Vi kunne vært her for en halvtime siden.
Ta på deg buksa. Du skal til Brooklyn.
- Brooklyn? - Brooklyn.
Jeg har vært ærlig i to år!
- Hva vet jeg om Brooklyn? - Det er det de lurer på. Kom nå.
- Kunne du vist meg en arrestordre? - Den ligger nede, hos dørvakta.
Ikke ødelegg brillene.
- Ikke noe våpen? - Jeg har kuttet dem ut.
For hva da? Fasten?
Dere får meg til å le meg i hjel.
Jeg trodde aldri dere ville gå inn et sted ulovlig.
Og det snakker du om.
- Hvor gammel er du, skatt? - Jeg er 22.
22?
Fort deg. Jeg vil treffe ungene før de går på skolen.
- Alltid familiemann, Rocky. - Det stemmer.
Rosita.
Jakka mi.
Ikke verst. Hva, Danny-gutten? Fritt fram.
Kutt ut.
Slipp pistolen, Rocky.
Du er sprø. Det er en rutinesjekk.
Kutt ut våset, Madigan! Si til degoen at det er nå eller aldri.
Si at han skal slippe pistolen, sa jeg!
Opp med hendene, svin.
Opp med hendene!
Jeg vil aldri settes i buret igjen.
Verken av dere eller noen andre.
Ja vel. Snu dere.
Snu dere, sa jeg!
Hendene på skuldrene hans, Danny.
Legg hendene på skuldrene hans!
Du holder dine bak hodet, Bonaro.
Ja vel. Gå langsomt.
Glem det, Bonaro! Vi skal opp på taket!
Få opp farta, Madigan!
- Sløving! Du så på dama! - Hva fanden så du på?
Han går mot 99. gate!
Ikke si at jeg hjalp dere! Han dreper meg!
- Ja? - Muller?
- Det er meg. Er dette deg? - Hvem fanden tror du?
Vi møtes på samme sted, men én time senere. Greit?
- Er du i stand til det? - Vi kommer begge to.
- Det kan du stole på. - Vi kommer. Dine krav oppfylles.
- Og du bør oppfylle mine. - Vær sikker. En glede å handle...
Hallo?
- Ja? - Muller?
- Det er meg. Er dette deg? - Hvem fanden tror du?
Vi møtes samme sted, men én time senere. Greit?
- Ja? - God morgen, politisjef.
- Morn, Charley. - Dårlige nyheter, Tony.
Hva mener du med det?
Et par gutter i 23. distrikt snublet i køllene sine.
En dust ved navn Barney Benesch tok pistolene deres og stakk.
Det var som fanden. Hvem var dette?
Kriminalbetjentene Daniel Madigan og Rocco Bonaro.
Fanden ta Madigan. Han måtte havne i klemma før eller siden.
Madigan er en flink purk. Følger bare ikke alltid boka.
Jeg liker boka, Charley. Hvordan skjedde det?
Jeg får detaljene før du kommer til hovedkvarteret.
Greit.
Vennen min? Hvorfor er du så tidlig oppe?
- Jeg fikk ikke sove. - Problemer?
Alle slags.
- Hallo? - Tom? Beklager at jeg vekker deg.
- Kan du hente meg nå? - Ja, sir. Kommer straks.
Takk.
Hva er i veien? Kan du si det?
Når jeg vet det.
Snuser jeg for mye i private saker om jeg spør hva du vil ha til frokost?
Bare kaffe og jus.
23. POLITIDISTRIKT
Morn, Jim. Heltene dine er ovenpå.
Morn.
Opp med humøret. Kanskje noen av mine konstabler finner ham.
- Det ville jo vært hyggelig! - Bulletin på Benesch kommer.
Er Madigan og Bonaro deppa nå, gjør dette det verre.
- Jeg tar kopien. - Ålreit, førstebetjent.
BETJENTER ANDRE ETASJE
Du har rett til å tie og nekte å svare på spørsmål. Forstått?
Alt du sier, kan bli brukt mot deg i retten. Forstår du det?
Du har rett til advokatbistand før du snakker med politiet.
Forstår du det?
- Er det en forsvarer? - Ja. En advokat er en forsvarer.
Har du ikke råd til advokatbistand, vil vi skaffe det.
Hva skal jeg med en forsvarer? Jeg gjorde det, jo.
- Gratulerer! - Beklager du ble vekket pga. dette.
Ikke tenk på det, karer!
Jeg vekket stasjonssjefen. Og han vekket adjutanten.
Adjutanten vekket kriminalsjefen.
Og inspektøren, kan jeg forsikre dere,
har alt presentert de gode nyhetene for politisjef Anthony X. Russell.
Kanskje dette vil vekke deg!
"Drap"? Den første bulletinen sa at Benesch bare skulle inn til avhør.
Så dere to tok avgjørelsen om det? Å hente ham?
Vi visste hvor vi kunne få tak i ham.
Så dere gikk inn, gav ham pistolene og dro!
- Gi deg. Vi ligger tynt nok an. - Det skal være sikkert!
Hva nå?
- Vi vil begynne. Vi har noen spor. - Som hva da?
Benesch har snåle seksualvaner, for å si det mildt.
Det har halve landet, men det er ikke akkurat et spor.
Vår beste sjanse er Dvergen Castiglione.
- Bookmakeren? - Ham, ja.
Benesch rante ham og banket ham for moro skyld.
Kanskje fordi han er dverg.
Castiglione liker iallfall å vite hvor Benesch til enhver tid er.
- Det forstår jeg. - Hvorfor skulle han si noe?
Fordi han skylder Dan en tjeneste. Jo før vi kommer dit...
Dere går ingen steder før jeg hører fra hovedkvarteret.
Dere karer risikerer en liten ferie, eller verre. Hvem vet?
Imens bør dere skrive rapportene.
Å ja. Dere får automatisk en bot på fem daglønner for å miste pistolene.
Takk skal du ha.
Takk, Tom. Få deg litt frokost.
Ja, sir. Takk.
God morgen, politisjef.
Beklager forstyrrelsen, betjent.
Politisjefen er i bygningen.
Kom inn.
- Morn. - Morn. Er du først ute i dag?
Det er visst heller du.
Griffen ville visst gjøre deg oppmerksom på at han er her.
- Få ham til å komme opp. - Ja, sir.
- God morgen. - Kan noe der vente, Marvin?
Alt sammen, iallfall til etter lunsj.
Men kanskje du vil friske opp talen til politiskolens avgangselever.
Hvis du da ikke har en ny i år.
13: Lunsj med Mrs. Harriet Dorrn i Politiets idrettslag.
- På Bethesda Fountain Café. - Greit.
- 15: Dr. Taylor, om sønnen hans. - Jeg husker det.
16...
Vi kan fullføre det siden, Marvin.
God morgen, politisjef.
Sitt ned, Earl.
La oss begynne med begynnelsen.
Vi avlyttet en fyr, George Muller.
l forbindelse med granskningen av betjent Shafer?
Det stemmer, sir.
Muller har en restaurant i 18. distrikt.
Vi fikk tips om at prostituerte frekventerte den.
Visse kjente, mistenkelige figurer som ikke vil bli sett,
møttes ofte der.
Vi avlyttet en telefonboks i et verksted Muller var deleier av.
Det var ulike typer samtaler på båndene.
Mens jeg gikk gjennom dem... hørte jeg denne stemmen.
Ja vel. Fortsett, Earl.
Vel, betjent, jeg hørte denne stemmen...
Du vet at inspektøren har en spesiell stemme og måte å snakke på.
Jeg følte det som min plikt å gjøre deg oppmerksom på det, politisjef.
Er du i noen som helst tvil om at stemmen er Charley Kanes?
Vel, som jeg sa, har inspektøren...
- Hvis vi går ut fra at det er ham. - Jeg vil bare vite én ting.
Er du i tvil om hvem sin stemme det er?
Nei, sir. Ikke i det hele tatt.
Jeg skrev egenhendig denne utskriften av samtalen.
Jeg tenkte at du ville ha den.
Du har ikke arkivert en kopi?
- Nei, politisjef. - Takk, Earl.
- Er det noe annet du vil meg? - Ikke noe som haster.
- Vi jobber med to-tre saker... - Fint.
- Er det noe du vil at jeg skal...? - Nei takk. Jeg sier fra.
Jeg beklager at det måtte være inspektøren, politisjef.
Takk, politisjef.
- Pent og ryddig? - Ja.
Og akkurat nok til at Russell får hengt oss.
Vi sender noen bort straks.
Kom igjen.
Ta det rolig her inne i noen minutter.
- Hallo? - Hallo, skatten min.
Hei, Rocky. Hvordan går det, kjære?
Bare bra. Jeg kommer sent. Vi fikk noen problemer.
- Så synd. Er nå alt i orden? - Ja visst. Ja da.
- Hvordan har ungene det? - Bra.
- Kom de seg på skolen? - Ja. Mario tok med matpakka i dag.
Å ja? Det er to ganger denne uka. Jeg må redusere ukepengene hans.
Jeg ringte bare for at du ikke skal uroe deg.
Ja vel. Jeg har mye å gjøre. Vi ses senere. Ha det.
Betjent O'Mara.
Hva heter du, og hvor ringer du fra?
- Hallo? - Vekket jeg deg?
Nei, jeg er våken. Hvor er du?
På stasjonen. Det skjedde en tabbe i morges.
- Hva skjedde? - Vi hentet en fyr og mistet ham.
Hva mener du?
Vi mistet ham bare. Hva har det å si? Nå må vi finne ham.
Når kommer du hjem? Vet du det ikke?
Ikke i øyeblikket. Vi får se.
Hva skal jeg planlegge?
Jeg prøver å komme hjem og få stelt meg. Vil du noe, så gjør det.
Hva mener du med det? Skal jeg vente, gå ut, eller hva?
Jeg vet ikke, skatt. Vi kan få fyren om en time. Og det kan ta dager.
Ødelegger dette selskapet i morgen, så vet jeg ikke hva jeg gjør.
- Gi deg, Julia. - Dette er jaggu for mye!
Hør nå på meg...
Jeg kjøpte ny kjole og har frisørtime...
Vi skal gå i avdelingssjefens selskap. Ta det rolig.
Ålreit. Men vær forsiktig, for guds skyld.
Ja da. Vi ses.
Det er hele historien, politisjef.
Jeg syns betjentene Madigan og Bonaro
oppførte seg som bønder på horehus, og de ble tatt.
Det vet vi.
Og i tillegg kommer at de to...
Det adjutanten liker å kalle "drabelige detektivene".
...dro uten å ane hva han var etterlyst for.
Gi deg nå, Hap. Det kan du ikke klandre dem.
Brooklyn jobbet på Kleyer-drapet.
De fant ut at Benesch og Kleyer var venner.
Så de sendte ut fjernskriverbeskjed om å hente ham til avhør.
Madigan og Bonaro kjente ham og hentet ham for å hjelpe Brooklyn.
Primadonnaer. Det er de.
De "primadonnaene" har flere rosende omtaler
for heltemot og utmerket tjeneste enn...
De burde uansett ikke gått etter ham alene!
Mens de gikk etter fyren alene,
fant Brooklyn ut at Benesch drepte Kleyer for $ 1500 i kontanter.
- Og Benesch har begges pistoler? - Ja.
- Jeg vil refse dem begge nå! - Slutt nå, for guds skyld!
Vil de to ha flere overskrifter, blir disse gode!
Og det er ikke det omdømmet avdelingen trenger nå for tiden.
Vi driver ikke et PR-kontor, Hap.
Gi dem 72 timer til å fakke Benesch.
Som du vil, politisjef.
Når kriminalsjefen får tid, kan han kanskje sette 20 mann til på saken.
Med all respekt, det ble gjort for én time siden.
- Takk, sjef. - Selv takk, inspektør.
Få ham fort. Jeg håper ingen blir skadet.
Der har du en virkelig god leder.
To av hans beste tabber seg ut, og han fryder seg.
Jeg er ikke overbevist om at Madigan er en av våre beste.
Har ikke sett ham på årevis, men jeg føler alltid
at han gjør noe jeg helst ikke vil vite om.
Som hva da?
Da jeg var sjefen hans, gikk han alltid i finere klær enn meg.
Når jeg spiste på en kafé, spiste han smørbrød på Stork Club.
Jeg fattet det ikke, men fant ut at alt var til engrospris eller gratis.
Han kalte det "politirabatt".
Ja da, Madigan har alltid levd på stor fot.
På den andre siden har han aldri vært korrupt.
- Han har aldri gitt dem noe tilbake. - Han har aldri solgt en jobb.
Stemmer.
Stemmer. Aldri solgt seg.
Når er du klar til å gå til eksamensøvelsene?
Ti minutter. Vi ses i bilen.
Hvor er han så? Er han ikke der, må han jo være et annet sted.
Kom igjen.
Castigliones nye sekretær har et alvorlig tilfelle av østerstaushet.
Ja. Men det fins kanskje en kur for det.
Jeg vet ikke navnet! Hun slo meg med en sko og dro!
Dette med 72 timer må være en spøk. Er vi mirakelmenn?
Fra alle andre enn Russell: brutalt. Fra ham: veldedighet.
Hvorfor er vi viktige nok til å få sjefens oppmerksomhet?
Jeg kjenner ham godt.
Han var jo purk selv. Hva feiler det ham?
Det skal jeg si deg.
Med ham er alt enten riktig eller galt. Mellomtingen fins ikke.
Jeg husker da han var avdelingssjefen min.
Slakteriet i nabolaget delte ut julekalkuner.
Hver purk på stasjonen fikk en.
Slakteren bad ikke om noen tjenester. Det var bare et anfall av julenisse.
Men Russell sendte sin kalkun tilbake.
Kona hans levde på den tiden. De var ikke rike. Ingen av oss var det.
Men han sendte den tilbake.
Flaks for kalkunen.
Du røyker.
Ja da, jeg røyker.
Alt i orden, Tony? Du virker litt ute av form til eksamensdagen.
Jeg sov ikke en dritt i natt.
Skolissene dine er gått opp.
Den har jeg ikke hørt på flere år. Faren min sa det stadig.
Jeg savner ham iblant. Særlig på sånne dager.
Husker du den vinteren
da vi to bare var ferskinger selv,
og du måtte patruljere det distriktet på forblåste Staten Island?
Frøys ræva av deg fordi du ikke sam- arbeidet med Tammany Hall-gutta.
Og avdelingssjef Kane i gamle 7. distrikt gjorde noe med det.
To dager senere var du borte fra Staten Island.
Det var akkurat like kaldt langt ute i Bronx, der jeg var.
Og han løftet ikke en finger for meg.
Jeg var glad i faren din. Han var min eneste far.
Det var greit å dele ham med deg.
Men han gjennomskuet jo meg som ei glassrute.
Jeg husker én kveld, Tony.
Gamlingen satte seg overfor meg ved bordet. En flaske whisky mellom oss.
Han sa ingenting, så jeg sa ingenting.
Flaska gikk ned, og til slutt sa han til meg:
"Charley, gutten min. Hvis alt går som det skal,
vil din gamle venn Tony Russell bli politisjef en dag."
Han så vel på uttrykket mitt hva jeg syntes om det.
Ikke bare dårlig. Ikke bare bra heller.
Så sa han: "Ikke vær dum, Charley."
"Politiet er stort nok for to store menn.
"Og hvis du er heldig, vil du være inspektøren hans en dag."
Men gamlingen sverget jo en gang på at han så en svartalv i Loew's 83.
Så jeg antok at han hadde det med å overdrive.
- Charley? - Ja?
Jeg skal snakke med Dr. Taylor i dag om sønnen hans. Oppdater meg.
Det er en stygg sak, Tony.
For to uker siden kom en hysterisk mor med sin 14 år gamle datter
inn på stasjonen i Harlem.
Hun var tilsnakket på gata av en gutt og tvunget inn i en bil med kniv.
Grønn todørs sedan.
To av betjentene tok dr. Taylors sønn.
- Gav de ham en omgang? - Jeg sjekket. De rørte ham ikke.
Du vil vel ikke kaste meg til løvene på denne?
Har jeg noen gang gjort det?
M CASTIGLIONE MEGLER - BOLIG
Betjentene Madigan og Bonaro.
Mr. Castiglione er ikke her, mine herrer.
Som jeg sa til dere, er han ikke her. Jeg aner ikke hvor han skulle.
Ikke gå i forsvar, miss Newman. Har du ingen anelse om hvor han er?
Av sted for helgen med Buster. Og det er alt jeg vet, Mr. Madigan.
Gi oss nøklene til resten av sjappa, ellers velter jeg dette over deg!
- Det er bare begynnelsen. - Det trengs ikke... det...
Ikke prøv deg! Gå vekk!
Jeg skal gi dere nøklene!
Jeg ville gitt dere dem hvis dere hadde spurt.
Jeg vet at dere er Mr. Castigliones venner.
Han gjemmer seg ikke der, hvis det er det du tror.
Nei. Vi vil bare sjekke, i tilfelle han har forsovet seg.
Jeg trodde dere var to anstendige politimenn.
Når vi har tid til det. Ringer han, så si at Dan Madigan vi treffe ham.
Med en gang, eller helst før.
Oppfattet?
Jeg skal si det til ham.
Gjør det.
- Og nå skremmer vi gamle damer. - Hun vet ikke noe.
Dvergen sier ikke noe. Særlig ikke om han er i dekning.
Nei da. Hva er det neste?
Jeg avskyr å si det, Danny-gutten, men du ser fæl ut.
Du også.
Vet du hvor lenge vi har vært oppe?
- Jeg trenger barbering og litt søvn. - La oss ta noen timer.
Et utmerket møte, politisjef. Takk for at du kunne komme.
Jeg bør takke, Mrs. Dorrn, på egne vegne og idrettslagets.
Vi vet bare at de unge i byen, hvis de får sjansen,
heller vil spille baseball og fotball enn å slåss og røyke hasj.
- Vi vil gjerne tro det, Mrs. Hewitt. - Adjø, politisjef.
Du nevnte Bergdorf's, Mrs. Bentley. Jeg skal den veien. Vil du ha skyss?
Det ville være svært vennlig, politisjef.
- Dette er vel utilgivelig, Tony? - Forferdelig. På hvilken måte?
Å lure de hyggelige damene i komiteen.
- Hvis vi da lurer dem. - Du er alltid bekymret.
Jeg er en feiging.
Med veldig dårlig samvittighet.
Min mann og barna kommer fra jaktturen på søndag.
Jeg vet det.
- Når da? - Om morgenen. Rundt ni eller ti.
Det blir hyggelig å se dem igjen.
- Er det forståelig for deg? - Ja, det er det.
Jeg vet ikke hvor jeg er, Tony.
Jeg dro hjem for å skifte og hente noen ting i morges.
Da slo det meg... igjen.
Når jeg er der, vil...
...vil jeg bare være hos deg.
Og når jeg er hos deg, er en del av meg alltid der.
Utroskap er en ensom sak.
Det er sikkert.
Jeg savner deg hele tiden, selv når du er sammen med meg.
For jeg vet at du en dag må dra.
Hvordan kom du rundt mitt klare forsett om ikke å rote meg borti deg?
Og hvordan i alle dager valgte du meg?
Fordi bare du i komiteen var uten en sikker teori om ungdomsforbrytere.
Eller kanskje jeg forelsket meg i deg.
...og i dag, min kjære, hvis du følger mine instrukser...
- Hei. - Hei. Trodde ikke du ville komme.
- Jeg klarte det. - Du ser kjørt ut.
- Skal jeg blande en drink? - Med lite vann.
- Du har vel allerede spist lunsj. - Jeg visste jo ikke noe. Du ringte ikke.
Det er greit.
Det er litt kjøtt og potetsalat igjen.
Det holder bra.
Takk.
- Helen Barry ringte i sted. - Hvordan har hun det?
Bare bra. Hun ringte for å si at hun hadde hørt om deg på radioen.
"Så synd," gjentok hun stadig. "Stakkars Dan."
- Har dere tatt ham nå? - Nei.
Helen har feil, men er en god venn. Jeg ville blitt sprø uten henne.
Jeg har ikke noe imot Helen. Hun er ei tispe, men helsike heller.
"Men hvem er ikke det?" Ville du si det?
Nei.
Nei, vennen min. Nei.
Hva skal du gjøre i kveld?
Det vanlige. Se på fjernsyn. Jeg holder på å få firkantede øyne.
- Jeg kan alle reklamene utenat. - Gå på kino.
- Alene? - Hvorfor ikke?
Du vet jeg avskyr det.
Jeg vil heller se på fjernsyn.
Derfor har jeg sett fram til selskapet.
Vi skal gå.
- Spiser du nå eller etter dusjen? - Etterpå.
Helen ringte nok egentlig for å si at de kjøper hytte på Breezy Point...
Har jeg noen rene strømper?
Takk.
Jeg sa ikke noe, men hvorfor skulle noen kjøpe hus på et sånt sted?
Så alminnelig. Man ser bare purk og brannmenn på Breezy Point.
Som om man ikke så nok til purken fra før av.
Bortsett fra at du er en purk jeg aldri ser nok til.
- Ikke begynn på den igjen, skatt. - Hvorfor er vi ikke som andre?
Min bror George og Marge har det hyggelig sammen.
- Han slipper å gå bevæpnet ute. - Heldige, gamle George.
Og hva får du ut av det? Et par hundre dollar i uka.
George må tjene $ 30 - 40000 i året på den restauranten sin.
- De to er sammen hver kveld. - Bra for ham.
Du kunne vært avdelingssjef, ikke en elendig betjent som løp rundt.
Du er glupere enn de fleste av dem. Men det passer ikke.
Hva betyr penger og respekt? Bare du er på gata og morer deg.
Hvorfor tenker du ikke på meg? Kanskje jeg ønsker et slags liv.
Fanden heller, Julia.
Hvorfor må du alltid gnåle om den samme greia?
- Hallo? - Hei, Dan.
Ja?
Har ikke Buster, Castigliones venn, en bror?
- Jobbet på T-banen. - Å ja.
En trafikkleder. l sentrum et sted.
- Sjekk med sporveiene. - Greit.
- Jeg henter deg om 20 minutter. - Greit. Da ses vi.
- Jeg henter maten din. - Vennen min.
Jeg er lei for det.
Du har ikke noe på deg under den, hva?
Det er litt for sent for det nå, hva?
Jeg vet at Buster ikke er noe å ha. Kanskje han ikke er helt god.
- Men han er broren min. - Han har ikke problemer. Slapp av.
Vi vil prate med Dvergen, og vi tror han er hos Buster.
Jeg håper dere er ærlige mot meg. Mr. Castiglione er snill mot Buster.
Vi er ærlige mot deg.
Slutt å gå rundt grøten, og si hvor vi kan finne Buster.
Det går ærlig talt ikke en uke uten at Buster treffer moren vår.
- Han og gamla står hverandre nær. - Hvor bor hun?
- Coney Island. - Hva er adressen?
Neptune Avenue 1064. Leilighet 3.
Ja vel. Så langt har du vært til stor hjelp, Nick.
- Men ikke ring til henne. - Det gjør jeg aldri. Hun er døv.
Din sønn har en grønn todørs sedan. Ikke sant, Dr. Taylor?
Davids todørs sedan er grønnblå, politisjef.
Ikke grønn. Jeg kjøpte den selv til ham.
Men dine menn slepte ham til stasjonen.
Selv om det ikke var noen grunn til å mistenke at han var skyldig.
Jeg forstår det slik at han ble med frivillig.
Og det var en grunn til mistanke.
Din sønn er blitt pågrepet to ganger for å ha antastet ungjenter.
Det er to år siden Gjør det ham skyldig nå?
Dr. Taylor. Atferdsmønstre er en veldig viktig del av politiarbeidet.
En kjent seksualforbryter, som stod på den samme lista,
tilstod til slutt forbrytelsen.
Politisjef. Du kjenner ikke min sønn.
Han har begått noen fæle tabber, men det ligger bak ham nå.
Han er en forandret gutt.
- Har du noen barn? - Nei.
Likevel, prøv å forstå hva jeg, som far, følte
da David fortalte hva som var hendt.
At han var blitt utsatt for voldsomt press
for å tilstå en forbrytelse han ikke begikk.
Da min sønn kom hjem til meg,
var han i total mental kollaps og pine.
Han fikk lov til å ringe deg eller en advokat.
Han var for flau til å ringe meg.
- De sa at han ikke trengte svare. - Han var uskyldig.
Hvorfor skulle han tie?
Politisjef. Du er kjent som en mann som ikke viker unna for å ta ansvar.
Jeg forventer at du straffer disse mennene.
- Ja, politisjef? - Inspektør? Kan du komme opp?
- Jeg har dr. Taylor her. - Ja, politisjef.
Dr. Taylor. De to konstablene er blitt grundig gransket
og renvasket for enhver mistanke om brutalitet og urimelig oppførsel.
Sir. Jeg kom for å få rettferdighet, og jeg skal ha det.
Men ikke politimannens form. Jeg vil ha offerets rettferdighet.
Sett fra bunnen og opp, ikke fra toppen og ned.
Jeg tror du snakker om hevn, ikke rettferdighet.
Politisjef. Under opptøyene i Harlem ble jeg kalt en "onkel Tom"
da jeg brukte innflytelsen jeg hadde til å skape fred og forståelse.
- Var det en tabbe av meg? - Det var riktig, doktor.
Bevis det, politisjef. Du kan bevise det for meg.
Kom inn.
- Du kjenner inspektør Kane. - Hyggelig å se deg igjen.
Er dette alle fakta i Taylor-situasjonen?
Ja. Kriminalsjefen gransket saken og meldte fra til meg om sine funn.
Jeg vil at du personlig skal treffe Bowler og Silvers.
Skriv en rapport til meg snarest. Kan jeg kontakte deg på mandag?
- Jeg venter på telefonen. - Du skal få høre fra meg.
Jeg støtter politimenn som gjør jobben sin ordentlig.
Jeg knuser den som ikke gjør det.
Det må være én standard for hver mann som skal beskytte samfunnet.
Inspektøren kan si deg at mennene våre ikke bare skal håndheve loven.
De skal også følge den selv.
Det er en trøst, mine herrer.
Nei da, det går bra, Buster.
- Hei, Dvergen. - Dan!
- Hvordan går det? - Bra.
Rocky. Hva gjør dere karer helt her ute på Coney Island?
Vi kom for å få ei pølse. Hva tror du?
Vi har lett etter deg. Ringer du ikke kontoret ditt?
Hvorfor? Jeg kan lese om det i avisene.
Du kan lese nekrologen din også, hvis Benesch tar deg igjen.
Uansett om du har livvakt.
Ett tiltalepunkt ekstra betyr ikke noe nå.
Jeg skjønte det. Derfor fikk jeg panikk.
Jeg er ikke verdens største feiging, men den fyren skremmer meg.
Jeg hørte det i morges og ville bli hos Buster og moren i noen dager,
til dere hadde funnet den gærningen.
Vi trenger nok litt hjelp, Dvergen.
For eksempel: Du har et par dusin kunder
som gjerne snakker til sin yndlingsbookmaker.
- Jeg kan ta noen telefoner... - Du hører ikke etter.
Vi vil ha Benesch nå, ikke til jul.
Jo lenger han går løs, jo kortere er vel din forventede levetid. Eller?
Jo, jeg vet det.
Den pøbelen har gjemt seg i en leilighet
og koser seg med noen sklier mens det er reklame på TV.
Noen må vite noe.
Kanskje en hallik, som ikke vil si noe til oss, men sier fra til deg.
På tide at du drar hjem, Dvergen.
Du er for langt unna dramatikken.
Jeg har fått nok friskluft. Du er min venn, og jeg står i gjeld til deg.
Bare gi meg en fin begravelse hvis han tar meg før dere tar ham!
Greit.
La oss prøve et par av de luksuriøse feltsengene. Jeg er ferdig.
Du kan gå.
- Hva skal du gjøre? - Vet ikke. Kanskje gå på dans.
Du sover jo stående! La oss få litt søvn.
Jeg sier fra om hvor jeg er.
Hold kontakten.
Hei.
- Du er da iallfall i live. - Vanskelig å avgjøre. En drink?
Fordømte aviser. Jeg var så deppa. Det er som om du er forbryteren.
Jonesy. Du er ei snill jente.
Fortell mer. Jeg er her for å få trøst og medfølelse.
- Elsker du meg en liten tanke? - Etter kona elsker jeg deg høyest.
Jeg har da iallfall ikke tapt noe.
Forsiktig med det der. Det er vann i det.
- Og verdens mest sexy sanger? - Har det flott.
- Blir du med hjem i kveld? - Gi deg nå.
- Du vet hva jeg føler for deg. - Ja, jeg minner deg om din far.
Ikke fanden om du gjør.
Jeg tror du har fått nok.
Ja vel.
Regningen.
Huset spanderer, Mr. Madigan. Alltid en glede å ha deg her.
Mange takk.
- Si til gutta at jeg kutter ut. - Ja vel, miss Jones.
Vi har en drosje like utenfor.
- Hvor skal jeg? - l loppekassa. Det gjør ikke vondt.
Du har rett. De bør ikke se meg i denne tilstanden på stasjonen,
når jeg skal lete etter svinet som tok pistolen min.
Jeg kjøper en ny en til deg.
- Ikke sov i dress. Du ødelegger den. - Nei!
Rene laken.
Når skal jeg sette klokka på? Halv sju? Sju?
Å, jeg glemte noe. Ring Rocky på stasjonen, og gi ham nummeret hit.
- Han ringer hvis noe skjer. - Greit.
Jeg lovet å legge igjen et nummer. Han ringer.
Du vet at jeg ikke spøker, Dan.
Hvorfor kan det ikke være som det var før du giftet deg?
Jeg elsker Julia.
Hvem ber om kjærlighet?
LØRDAG
- Hvor fanden har du vært, Dan? - Ikke lag bråk. Hopp inn.
Jeg måtte tilbake til Flame Club og hente kjerra.
En dust hadde gitt meg bot.
- Allerede en flott dag. - Ja.
Ja vel. Hvem er fyren som ringte?
Han sier at han er en venn av deg. Mickey Dunn.
Å ja. Han var bokser en gang. Har ikke sett ham på seks eller sju år.
Han sier han nettopp så Benesch på McGinty's Bar.
- Tror du på ham? - Jeg vil gjerne det.
Kompisen din må være litt av en fyr. På bar så tidlig om morgenen.
Hvordan kan vi ta sjansen på ikke å sjekke?
Kan du ikke få mer fart på kjerra?
Du kan åpne det andre øyet nå. Jeg har alt lagd kaffe.
- Fikk du sovet litt? - Nok.
- Du vred deg hele natta. - Det husker jeg ikke.
Du ville vært et elendig vitne.
- Har du alltid vært vanskelig å nå? - Jeg er blitt beskyldt for det.
Min venn Charley Kane har lurt meg.
Å, Tony. Det er vanskelig å tro.
- Hvordan kunne han gjøre det? - Spør ham.
Jeg vet ikke hva problemet er, men du bør gi ham en sjanse.
- Han er jo din venn. - Én av to.
Kanskje du er for streng mot ham og deg selv.
Det er bare én måte.
- Nå snakker du som en purk. - Jeg er purk!
Nei. Du er politisjef, og Charley Kane er din venn.
Og venner skal ikke bli dømt, bare avholdt.
Skal jeg ha spesialregler for Charley
når jeg ikke har det for meg selv engang?
Hva med oss to her på soverommet? Er det en spesiell regel for oss to?
Du har vel rett. Jeg trodde bare ikke at vi snakket om det samme.
Tony?
Finn ut av det med ham. Det er så viktig for dere begge.
- Jeg skal gjøre det jeg må gjøre. - Jeg vet det.
Men husk at folk er mer kompliserte enn du liker at de er.
- Det omfatter også oss to. - Vil du være her etter selskapet?
Jeg kommer til å savne deg.
- Hei, Dan. - Hei, Mick.
- Bare dette ikke er en nytteløs tur. - Hva skjer?
Benesch. Han sitter fremdeles i baren der borte.
Jeg har stått her siden jeg ringte, og han har ikke gått ut.
- Er det en bakdør i sjappa? - l bakgata.
- Vil du virkelig hjelpe oss? - Ja.
Du går inn på forsiden. Er han fortsatt der, åpner du bakdøra.
Så ser vi hva som skjer. Hvis noe sier "pang", får du dukke.
Ja visst. Jeg håper det er riktig fyr, for jeg går ut fra bildet.
Ja visst. Bare ikke bli stående hvis det blir fyrverkeri. Greit?
- Hva vil du? - Jeg trodde du var fra Cincinnati.
- Er du en moromann? - Beklager.
Ingen sier til meg at jeg ser ut som jeg er fra Cincinnati.
Vær flink gutt, og drikk melka di.
Jeg beklager virkelig, Dan. Jeg fikk deg ut på et blindspor.
- l orden. Jeg spanderer en drink. - Det trenger du ikke, Dan.
Jeg kunne sverget på at det var Benesch.
- Denne spanderer huset, karer. - Takk.
- Ta det pent, Mick. Vi ses. - Vær sikker.
Det er så hyggelig å se deg, Dan. Du ser godt ut.
Å nei, Dan. Jeg er ikke så langt nede.
Ta den.
Ta vare på deg selv.
Jeg har kjent de gutta i 15 år.
Hyggelige karer. Topp.
En til. Greit, Chuck?
Du og vennene dine... Hvor finner du dem?
De finner meg.
- Du vet hva det egentlig handlet om? - Nei. Hva da?
Han var ensom.
- Vet du hva, Dan? - Hva da?
Jeg har en stygg følelse av at vi slipper opp for tid.
Ja.
Det er merkelig.
Jeg tenkte nettopp på Russell og den kalkunen.
- Bil 112, bil 112. - Det er oss.
Kanskje de har noe.
112 til sentralen. 112 til sentralen, K.
Rykk ut til det sørøstre hjørnet av 104. gate og Broadway.
104. gate og Broadway. Treff anmelder på kafeen.
112 til sentralen. Oppfattet.
- Er det noe mer, politisjef? - Nei. Takk, Marvin.
Ja?
- Å, god morgen. Morn, Tony. - Charley.
Morgenens saksmappe. To stygge knivstikkinger og drap i Brooklyn.
- Ikke bra. - Nei.
- Er drapet en bandegreie? - Ja, det ser sånn ut.
Myndighetsdisputt. Det blir flere. Fint om de bare drepte hverandre.
- Noe nytt om Benesch? - Nei. Det skjer raskt når det skjer.
Bowler og Silvers hadde Taylor- saken. Jeg pratet med dem i morges.
Gikk grundig igjennom det. De gjorde sin plikt, ikke mer.
Jeg satser ryktet mitt på det.
- Ja vel. Det var det. - Nei.
Vi må si noe til dr. Taylor.
Den stakkars gutten er øyesteinen hans.
Det er noe som plager deg, Tony. Hva tenker du på?
Jeg kan også spille den for deg.
Vel...
...jeg var redd for at det var det.
Og jeg regnet med at det eneste jeg kunne gjøre, var å si "vel".
"Du ble tatt med hånda i kassaapparatet, Charley."
Det neste jeg kunne gjøre, var å gå ut. Og kanskje...
...kanskje... din gamle venn ville la deg gjøre det med litt ære i behold.
- Det var sånn jeg tenkte meg det. - Fortell om det, Charley.
Hva har det å si? Jeg ble avlyttet av Griffen. Der er det.
Glem det. Jeg vil ha en forklaring. Hva ligger bak?
Det ligger ikke noe bak det, gutten min.
Jeg leverer inn avskjedssøknaden med din tillatelse og går stille ut.
Glem den falske irske dialekten. Si hva det handler om! Forstått?
- Er det en ordre, politisjef? - Visst fanden.
Hva mer vil du ha? Du har fakta?
- Jeg inngikk en avtale med Muller. - Det er sønnen din, ikke sant?
- Hvordan fanden visste du det? - Tipping. Jeg vil høre det av deg.
Du har alltid hatt dine tvil når det gjelder unge Charley, ikke sant?
Jeg har hatt det selv i årenes løp.
Men patruljemann Charley Kane junior er en grei gutt.
Og han blir en helsikes purk en dag.
Verdens eldste historie, Tony.
Han og den dumme kona hans stod... i gjeld
til et finansieringsselskap. 3000 dollar.
Jenta har tre pelskåper. Er det ikke utrolig?
Ei jente på 21 år, med tre pelskåper.
Muller visste iallfall at han trengte gryn, så han gav ham dem...
...for at han skulle holde Sedelighet og spill unna Mullers lokaler.
Da gutten innrømte at det ikke gikk,
truet Muller med å anmelde ham for å ta imot bestikkelser.
Muller er lur. Han visste at gutten ville gå til meg.
- Ganske glupt av pøbelen Muller. - Ja...
- Fortsett. - Ingenting.
Fjerde generasjon av Kane.
Og jeg er den første som klarer å bli sparket ut av politiet.
Det så iallfall ikke gubben i den whiskyflasken.
- Hvor mye penger er det snakk om? - 3500 dollar.
- Hvorfor gav du ikke Muller dem? - Han ville ikke ta imot dem!
Gutten din kunne ikke oppfylle den råtne kontrakten, så du gjorde det.
- Du kan si det slik. - Hvordan vil du si det?
Det er lett, Tony. Jeg ville redde livet til gutten.
Så du har sviktet deg selv, politiet og meg
i farskapets navn?
Hva i helsike vet du om farskap?
Ingenting. Men jeg kjenner Earl Griffen.
Tror du et øyeblikk han vil dekke meg eller deg foran en tiltalejury?
Ørene mine fungerer brukbar. Du trenger ikke rope.
Hva skal jeg gjøre med det?
Jeg trodde aldri du skulle spørre, politisjef.
Jeg har ventet på dere. Skal det være en soda?
Blås i sodaen. Hva har du for nyheter?
- Ser du kinoen lenger nedi gata? - Ja da.
Til venstre for midtgangen, ti rader bakfra,
sitter en unggutt. Hughie.
Han har svart jakke, grønne kordfløyelsbukser,
gullfarget, høyhalset genser og masse hår.
- Ganske pen. Ikke sant, Buster? - Hughie hva da? Kjenner vi ham?
Nei, han er et null. Men en gang var han sjåfør for Benesch i et kupp.
Siden han er en sjarmør, hjelper han Benesch med jenter iblant.
Det låter bra, Dvergen.
- Hva gjør han der på denne tiden? - Venter på kvelden.
- Takk, Dvergen. - Jeg var flink, hva?
Hvis det funker, var du flink. Hvis ikke, var du elendig.
Ja da. Du har rett, Dan.
Hughie?
Hvem er dere?
Politiet, Hughie.
Betjent Madigan.
Det der er betjent Bonaro.
- Hva vil dere meg? - Vi vil snakke med deg.
- Jeg ser på filmen. - Vi vet at du ser på filmen.
- Kom igjen. - Jeg ha'kke gjort noe!
Få opp farta.
Sitt ned.
Så du heter Hughie? Har ikke vi sett deg før?
Nei. Jeg har aldri vært hekta.
Ikke bli hissig. Ingen skal hekte deg.
Vi vil bare snakke med deg om Barney Benesch.
Dere har ikke rett til dette! Jeg vil ha advokat!
- Hvorfor gjorde du det?! - Gjorde hva da?!
Gi deg nå, Rocky. Vær snill med gutten.
Gi deg. Han vil samarbeide. Ikke sant, Hughie?
Jeg prøvde bare å forklare ham litt om juss, skjønner du.
Sigarett, Hughie?
Hør her, Hughie.
Bare glem den makkeren min.
Det er bare oss to her.
Fortell oss hvor vi finner Benesch,
så kan du snart få se resten av filmen.
Jeg vet ikkeno' om Benesch, og jeg æ'kke en tyster!
Jeg vet at du ikke er en tyster. Du er en grei kar. Jeg kan se sånt.
Selv om du hjalp Barney med en liten jobb for en stund siden.
Ikke sant?
Ja... jeg mener nei! Jeg vet ikke hva du snakker om!
Hughie. Du snakker enten til meg eller Rocky Bonaro. Hva blir det til?
Vent, mr...?
Madigan.
- Bare kall meg Dan. - Vel...
Vel, Dan.
Ærlig talt, jeg veit ikke mye.
- Ikke det? - Nei.
La oss gjøre det sånn: Jeg stiller noen spørsmål, og du svarer ærlig.
- Ja vel. - Vi vet du sendte jenter til Barney.
- Jeg ønsket ikke å gjøre det! - Ikke det?
Men denne Benesch-fyren ringer meg hjemme.
Han vil ha meg til å fikse den og den. Han er et misfoster!
Han sier alltid at vi skal komme sammen med noen jenter.
- Så du gjorde det? - Jeg sendte ham et par iblant!
Bare sånn holder jeg ham unna meg.
Når jeg sier at jeg ikke vet hvor han er, er det ikke vås.
For han er stadig i bevegelse.
Han vil ha ei jente hit og dit.
Neste gang er det et annet sted.
- Hva med ei jente han kan ha nå? - Ærlig talt så vet jeg ikke.
- Han liker ei som heter Rosita. - Vi kjenner henne. Hvem flere?
Det er ei til. Narkoman. Hun heter Sarah.
Han er neppe så tent på henne nå. Det er tre måneder siden.
- Hvem flere? - Hvem flere?!
Hvem flere?
Det var disse søstrene, Stella og Doreen.
De er alltid på Bongo Club. Noe nytt for Benesch. Søstre.
Så er det et sted som heter Pale Moon. De trekker på begge steder.
- Hvor bor de? - Jeg vet ikke!
De er på disse to klubbene fra ni eller ti hver kveld.
- Men de ringer deg iblant, hva? - Iblant. For å høre hvor det er liv.
- Hvor ringer de deg? - Hjemme. Hvor ellers?
Ja vel, Hughie.
Skriv ned adressen og telefonnummeret ditt.
- Ikke vær redd for ham, Hughie. - Har du vært snill gutt, Hughie?
Ja da, Rock. Han skal hjelpe oss litt i kveld.
Vi henter ham hjemme klokka ti og kjører en tur rundt i byen.
Bor du alltid her, Hughie?
Ja, mesteparten av tiden. Jeg flytter også rundt litt.
Er det ditt hus, eller bor du hos noen?
Det er gamlas hus. Mammas.
Hadde du hatt vett i skallen, ville du vært mer sammen med henne.
- Ja, jeg vet det. - Etter i kveld, altså. Vi ses.
Bare du ikke gikk glipp av for mye av filmen.
Jeg har sett den før.
Gutten trenger en hårklipp.
Kom inn.
Du glemte skiltet ditt.
Hvordan kunne jeg klart det?
Når jeg er klar til å hente det, sier jeg fra.
Vi ses i kveld i avdelingssjefens selskap.
- God ettermiddag, Mr. Madigan. - Hei.
Så snart jeg finner barnevakt til Julia, ringer jeg.
- Vil du noe? - Du er sprø som går.
Hva om noen ser deg? Som noen av de store gutta?
De ville ikke tro det.
- God aften, Mr Madigan. - God aften.
Hyggelig å ha deg her. Mrs. Madigan er i suite 1004. Du vil nok like den.
- Bra. Har du en ekstranøkkel? - Ja visst, Mr. Madigan.
- Bare si ifra hvis vi kan gjøre noe. - Takk. Mange takk.
- Dan! - Hei, vennen min.
Nå vel!
Det var godt. Jeg har vært på sultediett.
- Hvor har du oppholdt deg? - Du er komisk.
- Fant dere ham? - Hvem?
Mannen dere mistet.
Men jeg må dra tidlig i kveld. Det kan komme et gjennombrudd.
Tidlig? Hva med meg, da?
Ikke vær urolig. Det vil være fullt av vennlige ungkarer der.
En burde kunne stille opp med noen danser og skyss til hotellet.
- Vi han handle til ham sammen. - Ikke verst til å være gratis.
Ikke verst.
- De vil visst ha oss som gjester. - Jeg antar det.
Hva vil du ha? Epler? Pærer? Bananer? Whisky? Eller bare is?
Jeg tar deg, med en "lille smule whisky", uten is.
Du må være forsiktig. Hotellrom påvirker meg.
Jeg vet det.
- La oss ha en fin fest fra nå av. - Greit. Det er jeg for.
- Skål. - Skål.
- Hva gjorde du i dag? - Ikke noe spesielt.
Oi.
Det er godt.
- Vet du at jeg er hekta på knær? - Bare mine, håper jeg.
Bare dine.
Hvor lang tid har vi?
Ikke særlig lang. Jeg må stelle meg.
Få deg ned til selskapet.
Og komme på jobb igjen før Russell ser meg.
Fanden! Fanden ta Russell! Jeg er drittlei av deg og Russell!
Jeg er drittlei av navnet Russell. Hvem er Russell?
En irsk boms fra slummen! Jeg kunne hyle!
Ro deg ned. Ta det rolig.
Jeg vil gå i et selskap. Hvem blander seg inn? Russell!
Jeg vil i seng. Hvem er med oss? Russell! Jeg er lei av Russell!
Rolig nå!
Du har en pen kjole. Du ser flott ut. Du vil slå dem i svime.
Du vet jeg ikke burde blitt med, men jeg vil ikke skuffe deg.
Skuffe meg? Med de ti minuttene du er der?
Vær nå snill, Julia! Jeg står i trøbbel til hit!
Hvis vi ikke får til noe i kveld, går det over hodet!
For min del er det over hodet ditt i dette øyeblikket.
God aften.
Takk.
Vennen min.
- Et våpen under alle smokinger. - Det stemmer.
Skal vi stå her som veggpryd, eller skal vi gå inn?
Vent et øyeblikk.
- Hei, Ben. - Dan!
- Hvordan går det? - Bra.
Hyggelig å se deg. Du kjenner min kone?
- God dag. - God dag.
- Hygger du deg? - Det er flott.
- Hvem er du sammen med? - Ingen. Jeg er ungkar i dag.
Sier du det? Du har flaks.
- Hvor er billettstammen? - Hvilken billettstamme?
- Du vant premien i dørlotteriet. - Dan...
Jeg har et dårlig bein. Veldig dårlig. Og Julia vil så gjerne danse.
- Ikke si mer. En glede, Julia. - Bra. Ha det morsomt, skatt.
- God aften, politisjef. - Hallo, Dan.
Jeg har det bra, politisjef. Bare bra.
Jeg forlot bare kona... Jeg forlot henne.
Jeg skal opp til sentrum nå.
Hun måtte ikke gå glipp av selskapet. Hun har sett fram til det.
- Jeg skulle ringe makkeren min nå. - Jeg forstår.
Et øyeblikk trodde jeg ikke at jeg hadde en mynt.
Og jeg lurte på hvor jeg kunne veksle.
Men så hadde jeg en mynt likevel.
Interessant. Hyggelig å se deg, Dan.
Beklager, sir.
- Er det noe nytt om Benesch? - Nei, sir. Ikke ennå.
Men noe dukker opp ganske snart. Det er jeg sikker på.
Jeg skulle bort og ringe partneren min.
Du sa det, ja. God kveld.
God kveld, sir.
179. og Amsterdam, telefon om kollisjon. 179. og Amsterdam.
Er det noe galt?
En fyr som tukler med en bil. 267. West...
Stopp, Sam. Forsiktig! Kanskje dette er Benesch.
Vent litt, kompis.
Hei, Julia. Skal vi komme oss ut herfra?
Jeg vet om et bråkete, lite sted der vi kan ta en stille drink.
Det høres morsomt ut.
Bare én dans til, så går vi. Greit?
Greit.
Hvor lenge har han vært der?
Et år, tror jeg.
Hva driver du med, Hughie?
Hva jeg driver med? Ikkeno'. Har Doreen og Stella vært her?
- Kanskje de er på Bongo. - Niks. Vært der.
Hei, Hughie? Vi skal til et par steder. Blir du med?
Niks. Jeg skal hjem.
- Fant du ham, Hughie? - Nei. Men jeg tror jeg har noe.
Bartenderen Ross ha'kke sett Stella og Doreen siden fredag.
Men han hørte at de skulle til Barney Benesch og feste.
- Sa han hvor? - Nei, det er alt han hørte.
- Ingen har sett ham. - La du igjen en beskjed?
Ja da. Som du sa til meg.
Hvis de dukker opp, skal de slå på tråden.
Ja vel, gutt. Ikke sov for mye.
Du har mye snusing foran deg, fram til vi finner de søstrene.
- Du forstår meg vel, Hughie? - Ja da.
- Jøss, men jeg æ'kke purk. - Ikke vær frekk.
Akkurat nå er du purk, uansett hva du syns om det.
Ligg lavt. Vi kjører deg hjem.
- Hvorfor er han ikke på vei? - Kula sneide luftrøret.
Jeg måtte vite at han fikk puste før vi flyttet ham.
Det er politisjef Russell, gutt.
Du og makkeren din var modige.
Politisjef...
...hvordan har Phil det?
Du trenger ikke uroe deg for ham.
Løft ham inn.
Politisjef. Adjutant.
Kriminalbetjentvåpen.
Benesch dumpet det visst.
Gjenkjenner du dette, Dan?
Ja, sir. Det er mitt.
Rolig nå.
Hva med et kyss?
En gang til.
Rolig nå. Det er jenta si.
Nå...
Å ja.
Å ja...
Å, vennen min. Vennen min...
Holdt rundt meg.
Kom igjen. Nå drar vi. Nå drar vi, vennen min.
Leiligheten min er bare noen kvartaler unna.
Vi er der på et øyeblikk. Kom igjen.
Kom nå.
Nå går vi.
- Å... nei. - Hva mener du? Du vil jo.
Nei, jeg kan ikke!
Jeg kan ikke!
Jeg trodde jeg kunne det. Jeg var sint på ham, men jeg kan ikke!
Visst kan du det, vennen min.
Jeg beklager. Jeg kan ikke.
Kjør meg tilbake til hotellet.
Jeg er kvalm.
Vær så snill.
Ja vel, Julia.
Ja vel.
- Sett deg i bilen. - Jeg er lei for det.
- Det går bra. Sett deg inn. Kom nå. - Jeg er lei for det.
SØNDAG
- Ost eller syltetøy, Dan? - Samme det.
Dan? Det er telefon. En fyr som heter Hughie.
- Hughie? Dan Madigan. - Stella er her. De er hos Benesch.
Han sendte henne etter vodka, og hun ringte meg.
- Benesch har fremdeles Doreen. - Ta det rolig, Hughie.
Ta deg god tid. Hvor er du?
100. gate og andre aveny. To kvartaler fra der han er.
- Hvor er det? - East River Hotel. 102. gate.
l øverste etasje, mot bakgata.
- Stella sier han har 5-6 våpen. - Ja vel, Hughie.
Ikke bli der. Gå over til Washington Houses.
Jeg treffer deg på sørsiden. Og hold på jenta. Greit?
Ja da, gutt.
Din kone ringte. Jeg sa du var i telefonen.
- Takk. - Hun kom hjem, og hun er glad i deg.
- Jim? Vi har funnet Benesch. - Hvor?
East River Hotel.
Vi bør nok si fra til hovedkvarteret. Han vil visst løpe lina ut.
- Det er akkurat sånn leiligheten er? - Ja, det er det.
Og søsteren min?! Han ville drepe henne om jeg ikke kom igjen!
Vi tar oss av ham. Hun skal ikke bli såret.
Her. Ta Stella med på kino til dette er over. Gå nå. Og takk.
Førstebetjent Price, 23. avsnitt.
- Hvor er han? - Jeg skal vise deg.
Øverste etasje, siste vindu til høyre.
- Dekker dere forsiden? - Ja, sir.
- Er øverste etasje evakuert? - Nei, sir.
- Gjør det nå. - Sett i gang, menn.
- Så det er ei jente der? - De sier det, ja.
Det gjør det hele vanskeligere.
Ikke tåregass eller røyk hvis det kan unngås.
- Her er tegningen. - Bra.
- Hvem går inn først? - Jeg.
- Nei, jeg. Jeg har ansienniteten. - Med to dager!
Gå inn først, Dan. Dekk ham, Rocky. Bare bruk hagla hvis du må.
Jeg vet at du har noe å gjøre opp, men ikke bli uforsiktig.
Gode betjenter er vanskelige å finne. Lykke til.
Takk, sir.
Til helsike med vestene! Kom igjen!
Glem hunden! Kom igjen!
Dette er de siste. Vi evakuerte hele etasjen.
Kom igjen, gammer'n.
Barney! Du er sjanseløs!
Ta til vettet, og kom ut!
Jeg har en av skyterne dine, Danny! Vil du få det med et betjentvåpen?!
Det er slutt! Kom ut, ellers kommer vi inn!
Hva venter du på, Bonaro? Er du og Madigan blitt redde?!
Bare låsen. Det er ei jente der.
- Dan. Dekk meg, og la meg gå først. - Kutt nå ut.
- La ham snakke. - Ja vel.
Barney? Barney! Send ut jenta. Hun kan ikke hjelpe deg.
Hvordan vet du det? Kanskje jeg kjeder meg.
Gi deg nå, Barney. Hun har ikke noe med dette å gjøre.
- La oss snakke alvor. - Jeg har snakket nok med dere!
Send noen viktige! Er borgermesteren kommet?!
Han kunne ikke komme. Han var opptatt med budsjettet.
Du er en morsom mann, Bonaro!
Vil du ha henne levende, så kom, før jeg setter ei kule i treskallen!
Jeg drepte ham. Ikke sant, Rocky?
Dan?
Dan!
Jeg... jeg er stygt skadet, Rock.
Betjent. Få disse folkene bort. Rydd veien.
Unna. Du stikker!
- Det skal gå bra, Dan. - Takk, politisjef.
Spar kreftene. Du er på sykehuset om to minutter.
- Jeg vil gjerne bli med, politisjef. - Vær så god.
Price? Hent Mrs, Madigan... og en prest.
Rocky...
Ja, Dan?
Fikk vi ham?
Ja, vi fikk ham, Dan.
Det kommer til å gå bra med deg.
Hvor er Julia?
Julia...
Hun er på vei, Dan.
Hun er nok på sykehuset når vi kommer dit.
For... sent.
Kom igjen. Rydd veien.
Gå nå, karer. Gå nå.
Jeg er lei for det, Mrs. Madigan.
Jeg vet ikke hvorfor, politisjef. Bare en elendig purk til.
- Er du lei for at du drepte ham? - Mrs. Madigan...
Jeg kjører deg hjem.
Hva fanden bryr du deg om Dan Madigan?!
Hva vet du om ham?! Unntatt at han var en av dine elendige purker!
- Jeg er virkelig lei for... - Jeg vil ikke ha din medfølelse!
Julia, Julia...
Du er en egosentrisk morder, og jeg vil ikke ha noe av deg.
Bortsett fra at jeg vil ha Danny.
Jeg vil ha tilbake min Danny.
Bilen din står her, politisjef.
Det er aldri noe riktig å si, hva?
Nei. Aldri.
Charley. Når det gjelder det andre...
Vi møter Earl Griffen sammen. Vi finner nok ut av det.
Jeg satte i gang en razzia hos Muller i går, Tony.
- Vi får se hva som skjer. - Bra.
- Vi ses i hovedkvarteret i morgen. - Ja.
Å, Tony? Hva skal vi gjøre med dr. Taylor?
Jeg vet ikke, Charley. Det blir på mandag.